Dumnezeule!
- Ce s-a întâmplat aici? - Te rog...
Au nevoie de îngrijiri medicale. Te rog!
Thompson, ajută-i.
Am înţeles.
Daniel, uită-te la mine.
Iisuse Hristoase!
- Să nu-ţi scape niciunul din vedere! - Bine.
Veniţi încoace. Vreau să delimităm zona...
- Când vin ambulanţele? - Două sunt pe drum.
Ne trebuie cinci pe strada St. Mark 54, imediat.
Mahoney.
Lasă-mă să ghicesc. Tu i-ai găsit.
Cuştile, tubulatura medicală. Erau goliţi de sânge.
- Pentru ce? - Nu contează.
Trebuie să-i găsim pe cei care le-au făcut asta.
Un bun început ar fi să îmi spui cine era.
Ai văzut pe cineva acolo?
Nu.
Dar ai putea începe cu Yakuza.
- "Să încep cu"? - Da.
La naiba!
Insinuezi cumva că Yakuza ar fi în combinaţie cu alt grup?
Aşa cred.
Asta e şi mai îngrozitor decât nenorocirea asta cu iz de ritual.
Are un nume gruparea asta?
- Încerc să îl aflu. - Da, sunt sigur.
Victimele trebuie evacuate de aici, undeva unde nu pot găsite.
Nu. Au nevoie de îngrijiri medicale.
Ştiu, le vor primi, dar...
E posibil să nu se fi terminat tărăşenia.
- Trebuie să le ducem la loc sigur. - Nu e o idee rea.
- All Saints e cel mai apropiat spital. - Nu, du-i la Metro-General.
Ştiu pe cineva de încredere acolo.
Dar nu trebuie să ştie nimeni că îi duci acolo.
Mă ocup.
Într-o bună zi, s-ar putea să-ţi spun eu cum să-ţi faci treaba.
Thompson, am nevoie de o favoare.
L-am adus şi pe ultimul.
Are febră. Vreau o pătură de răcire şi gheaţă.
- Nu mai avem. - Iisuse.
Automatul.
Un etaj mai jos. Luaţi sucuri reci.
- Bine. - Pune-le la încheieturi, să scadă febra.
- Mulţumesc. - Mulţumeşte administraţiei.
Şase luni a durat să refacă aripa asta.
Anunţă-mă dacă intervine ceva.
Ţin câţiva poliţişti aici şi mai mulţi jos.
- Bine. - Fă-mi un serviciu.
Păstrează detaliile acestui aranjament pentru tine.
- Detaliile? - Prietenul nostru comun.
Habar nu am despre ce vorbeşti.
Nu am mai văzut aşa supradoză până acum.
Da, corpurile lor cedează.
- Fir-ar să fie! - Ce?
Nu are amprente.
Amprentele i-au fost arse.
- Şi ale ei. - Va fi interesant să-i identificăm.
- Ce drogaţi fac aşa ceva? - Cred că cineva le-a făcut asta.
Să îi stabilizăm deocamdată. Le luăm pe rând.
Tu!
Şi eu credeam că ziua nu poate fi mai proastă.
- Bună, Claire. - Cinci pacienţi, fără reacţii la stimuli,
febră mare, fără amprente.
Pot să ştiu şi eu ce ai adus aici?
De asta mă aflu aici.
Aici.
Care-i faza?
E...
E complicat.
Aşa e mereu în cazul tău.
- Mai ştii când m-ai pansat ultima oară? - Când ai fost făcut zdrenţe?
Cam greu de uitat.
Acelaşi tip care mi-a făcut asta mie
e responsabil pentru cele petrecute celor cinci pacienţi.
Nobu.
- Parcă ziceai că a ars de viu. - Da.
M-am înşelat.
Sigur e ceva mai mult la mijloc.
Deocamdată, să ştii că toţi aceşti oameni sunt în pericol.
Le-am verificat semnele vitale. Viaţa lor atârnă de un fir de aţă.
Nu. Claire, chiar dacă reuşeşti să le salvezi viaţa,
cineva tot o să încerce să îi omoare.
- Şi pe cei care le-au acordat ajutor? - Foarte probabil.
- Da. - Matt...
- Chiar nu ţi-am simţit lipsa. - Claire, nu ştie nimeni că sunt aici.
Îţi voi oferi toată protecţia pe care ţi-o pot oferi.
Plus că îi poţi trimite în altă parte.
Ştii bine că nu pot face asta.
Mulţumesc. De aceea am venit la tine.
Eşti rănit?
- Da, puţin. - "Puţin"?
- Asta e... - Vânătaie la os.
Probabil o coastă fracturată. Cunoscându-te, cred că e ruptă.
Un lucru e cert legat de tine, Matt Murdock.
Oi fi tu multe, dar nu eşti plictisitor.
Poftim.
- Ce-i asta? - Două aspirine.
- Morfină catolică. Ia-le. - Nu ştiu.
Sunt...
Către toate unităţile, suspect Frank Castle.
E considerat înarmat şi extrem de periculos.
Trebuia să-mi dau seama că ziua se va înrăutăţi.
Vreau mobilizare în toate cele cinci cartiere.
Trimiteţi echipaje suplimentare la tribunal şi primărie.
- La treabă! - Nenorocitule...
Ce e?
Justiţiarul.
Tocmai a evadat.
POLIŢIA
- Dra Page? - Da.
Agent Gallagher. Urmaţi-mă.
Vom trece rapid de pază.
Mulţumesc.
Scuzaţi-ne. Scuze...
Scuze.
Aşteptaţi aici.
Nu sunt singurul care a primit invitaţie de la Reyes.
E o nebunie cu paza.
Frank Castle a evadat. Nici eu n-aş risca.
Nici Frank nu putea orchestra o evadare atât de repede.
Cum e posibil?
Cred că asta vrea să ne întrebe pe noi procuratura.
Numai belele cu cazul ăsta...
- Dle Nelson, pe aici. - Ne vedem de partea cealaltă.
Da.
Scuzaţi-mă, domnule. Aveţi nevoie de ajutor?
Nu, Mulţumesc. Mulţumesc frumos.
Văd că Reyes te-a târât şi pe tine aici.
Karen?
Eşti bine?
În afară că sunt târâtă ca suspect în evadarea unui criminal declarat?
Da, sunt foarte bine.
Întregul caz e un dezastru.
Îmi pare rău că v-am băgat în asta.
Să nu-ţi pară rău.
- Altfel, cum eşti? - Bine. Da, sunt bine.
- Bun. - Dră Page?
- Veniţi cu mine. - Da.
Dle Murdock, mă întorc imediat.
Potrivit amicului meu,
Reyes ne va mânca pe jar.
Nu are de ce.
În acte, încă suntem avocaţii lui Frank Castle.
Sunt atât de mândru de asta.
Frank a scăpat şi, în loc să îl caute,
Reyes ne duce în cuşca leilor.
Ce am putea şti despre evadarea lui?
Un rahat, ce să ştim?
Dacă Reyes va găsi o cale să dea vina pe noi, o va face.
Karen, tu ai stat cel mai mult cu el.
Ţi-a spus ceva? Ceva ce ne-ar putea fi de folos acum?
- Nimic legat de o evadare. - Am verificat transferul lui Castle.
Nu era de capul lui totuşi.
Era într-o unitate de control cu grad maxim de securitate,
cu toate celalalte vedete din aripa D.
TRIBUNALUL STATULUI NEW YORK
Matt, pe aici.
Foggy, ziceai ceva de aripa D?
- Încă un minut. - Mulţumesc.
Înseamnă ceva pentru tine?
Da, ţin evidenţa celor care ar putea dori să ne facă felul.
- Justiţiarul? - Nu, nu Frank. Wilson Fisk.
Frank îşi ratează procesul şi ajunge în aripa unde e Fisk?
- O zi mai târziu, e liber. - Sunt două puncte distincte.
- Nu le poţi uni. - Haide, Foggy.
Am dreptate. Fisk e de vină.
Vă poate primi acum.
Doamnă?
Au sosit.
Da. Cât mai repede cu putinţă. Vă rog, cât de repede se poate.
Mulţumesc că aţi venit.
Greu de refuzat când vin să te salte poliţiştii.
Îmi pare rău. Aţi putea...
Vă rog, luaţi loc.
Vă rog.
Al doilea scaun.
Nu ştiu ce joc faci, cucoană. Să trecem la subiect.
Ne-ai adus aici, sperând
că vom divulga date secrete despre unul din clienţi.
Da, dacă sunt de ajutor.
Trebuie să-l prindem pe Frank Castle înainte să facă rău cuiva.
Ne cereţi favoruri după mizeria făcută?
Dacă vreţi să cooperăm,
trebuie să aflăm ce ştiţi.
Toate cărţile pe faţă, acum.
Am făcut greşeli.
- Poftim? - Central Park.
Castle şi familia lui. Am dat-o în bară.
Familia lui Frank Castle a fost împuşcată. Nu e o greşeală, e un masacru.
Jur că dacă ştiam că cineva ar avea de suferit,
- ...nu făceam asta. - Tu...
- Biroul tău a fost implicat? - De ce nu mă miră?
Au fost mai mult decât implicaţi.
- A fost o operaţiune. - De unde ştii?
Ştiu să descopăr mizerii pe care unii ca tine vor să le ţină ascunse.
Hei, Karen.
- Nu cred că e o idee bună. - Ai încredere în mine.
Doamnă, trebuie să ştie.
Anul trecut, procuratura a aflat de un nou jucător pe piaţa drogurilor.
Îşi spunea Blacksmith.
Nu voia să acapereze piaţa, el avea să fie piaţa.
Noi urmăream kilograme. Tipul învârtea tone!
La un asemenea volum, ar fi fost uşor de găsit, dar era o fantomă.
Niciun indiciu despre cum aducea marfa în ţară,
de unde venea aceasta, nimic.
Până când un om infiltrat de poliţie a aflat
că Blacksmith aranja o întâlnire între trei bande neafiliate.
Câinii Iadului, Kitchen Irish, şi Cartelul Mexican.
Blacksmith voia să intermedieze afacerea. Se vedeau în Central Park, după-amiază.
Oamenii noştri au fost acolo. Erau pregătiţi.
- Dar treaba s-a dus naibii. - N-ai eliberat parcul, nu?
M-am gândit la asta.
Dar m-am gândit că un parc gol ne-ar trăda.
Da, am dat undă verde pentru operaţiune.
Am lăsat civilii acolo.
Şi, în mod previzibil, s-a dus totul de râpă.
Blacksmith nu a apărut.
Înainte să apucăm să acţionăm,
bandele s-au speriat, membrii au început să tragă unii în alţii.
Agentul sub acoperire a fost ucis, iar familia lui Castle...
La naiba!
După acea decizie oribilă, ai înrăutăţit şi mai mult situaţia.
Ai vrut să-l ucizi ca să-ţi salvezi cariera politică.
Ştii ce? Eşti pe cont propriu.
Staţi puţin! Aici nu mai e vorba de mine.
Am găsit asta în rucsacul fiicei mele înainte să o trimit la şcoală.
Radiografia unui craniu.
Castle.
Odată ce a ochit o ţintă, nu se lasă.
- Unde e fiica ta acum? - La ţară,
prin New York, într-un loc secret,
înconjurată de oameni înarmaţi, însărcinaţi să o protejeze.
Fetiţa mea...
Dră Reyes, puţin probabil ca ţinta lui Frank Castle să fie familia dumitale.
Asta e greu de înţeles, dar omul are un cod intern.
Şi vreţi să mă încred în asta?
Nu-mi pasă cât timp aţi stat cu el în camera de interogatoriu.
- Îmi vânează copilul. - Şi noi ce vreţi să facem?
- Anunţaţi-ne dacă vă contactează. - Să încălcăm confidenţialitatea?
Vreau doar să ştiu că nu va mai avea nimeni de suferit.
Uitaţi, eu...
Ştiu ce am făcut.
Dar vă rog...
Nu îmi mai pasă de slujba mea. Vreau să îmi ştiu familia în siguranţă.
La pământ!
Cum te simţi?
De parcă am fost împuşcat.
Medicul spune că mă voi face bine.
Bun.
Matt, nu!
- Trebuie să-l găsesc, Foggy. - Bună idee.
Loveşte acum, când poliţia ştie unde se află, pe insula Manhattan.
- Ştiu de unde să încep. - Mereu ştii.
Nu ştii însă când să te opreşti, Matt.
Nu îţi cer permisiunea, bine? Ne vedem.
Scuze.
Unde se duce Matt?
De ce mă întrebi pe mine?
M-am tot uitat la scenele crimelor lui Frank Castle.
Din interior, par atât de diferite.
Ai ştiut tot timpul de Reyes şi de muşamalizare.
Am bănuit.
Dar muşamalizarea s-a produs înainte să vin eu la procuratură.
Nu înţelegi.
Dacă se afla că au fost ucişi civili
în timpul serviciului ei, cariera ei era terminată.
Tower, e moartă acum.
Nu pot...
Modifica fişe medicale, rapoarte ale poliţiei...
De fiecare dată, era mai neglijentă.
Îşi acoperea urmele, dar dâra lăsată se făcea tot mai mare.
Şi când am prins de veste, aveam mâinile legate.
Pur şi simplu era prea târziu.
Dar nu puteam să cad odată cu ea.
I-ai dat radiografia lui Karen.
Reyes a cerut neresuscitarea lui Castle?
Familia lui murise.
Castle era pe moarte. Voia ca problema să dispară.
Ei bine, nu a dispărut. Castle nu a murit.
Omul a ucis
un procuror al statului New York, şi poate urma oricine.
Îmi pare rău pentru pierderea suferită.
Voi pleca o vreme din oraş.
În locul vostru, aş face la fel.
Cât de rău e?
Vor face nişte radiografii, să fie siguri.
- Vin şi eu. - Nu, e în regulă.
Mă descurc singur. Nu am nevoie de tine.
Fă-mi o favoare şi păzeşte-ţi spatele.
Trebuie să îmi semnezi o declaraţie
privind acceptarea condiţiilor, înainte să vezi clientul.
Desigur.
E în braille.
Dl Fisk a cerut să mă îngrijez de dizabilitatea dv.
Ce atent e!
Nu vei lua legătura fizic cu dl Fisk.
Nu vei povesti altcuiva ce vorbeşti cu dl Fisk.
Nu discuţi cu presa, guvernul ori poliţia
şi nici cu vreun alt terţ.
Nerespectarea acestei condiţii va genera penalităţi aspre, detaliate aici.
Te vei adresa dlui Fisk doar cu apelativul "dl Fisk",
iar el nu va răspunde la nicio întrebare până nu le aprob eu în prealabil.
Ce de reguli!
Regulile sunt cele care ne separă de animale, dle Murdock.
Mulţumesc!
Excelent.
Drept înainte.
La stânga, domnule.
Lăsaţi bastonul.
Aveţi zece minute, dle Murdock.
Ne-am mai întâlnit, înainte să mă urmăreşti în instanţă.
Îţi aduci aminte?
La o galerie de artă, acum câteva luni.
Presupun că ai auzit de împuşcăturile de la tribunal.
Ce veşti triste!
Dar de ce ai venit la mine?
Fiindcă ştiu că tu ai facilitat evadarea lui Frank Castle.
De ce aş face asta?
Eu şi Frank Castle mergem pe drumuri separate.
Nu ai un motiv.
Destul cât să induci în eroare orice unitate de poliţie raţională.
- Dar nu muşc momeala. - Nu muşcă.
Nu muşcă, Donovan. Latri!
E vorba de ceea ce faci, de trucurile şi schemele tale.
Frank Castle e o maşină de ucis, iar tu l-ai eliberat.
Ceea ce înseamnă că l-ai trimis spre o persoană
şi ştim amândoi acest lucru.
Poţi dovedi asta în instanţă?
- Unde e Frank Castle? - Nu aici.
Ai vreo legătură cu eliberarea sa?
- Nu trebuie să răspunzi. - Nu, nu am.
Trece timpul, dle Murdock.
E nebunie zilele astea în Hell's Kitchen. Împuşcături, răfuieli între bande...
Înţeleg că vrei cu disperare nişte răspunsuri.
Nu am niciunul.
Uneori mă bucur că mă aflu aici.
Nu mai am soarta oraşului New York pe mână.
Spui tâmpenii!
Nu ştiu ce aştepţi de la mine.
Dar am încheiat discuţia.
Dle Donovan...
Vanessa.
M-ai întrebat dacă îmi aduc aminte de galeria de artă. Îmi aduc aminte.
Mi-o aduc aminte foarte bine.
E plecată din ţară şi vrea să se întoarcă.
Lasă-ne.
Ascultă-mă cu atenţie.
Mă voi folosi de orice chichiţă juridică şi de orice notă de subsol
ca să mă asigur că asta nu se va întâmpla niciodată.
Spre deosebire de adversarii tăi, dle Fisk,
pot să te calc în picioare fără să încalc vreo lege.
Oi fi având tu avocaţi scumpi,
dar cu un plic şi un timbru de şase dolari...
...mă asigur că Vanessa nu mai calcă pe pământ american niciodată.
O singură adresă către biroul care trebuie şi i se va retrage viza.
Pot dovedi că a fost complice la toate infracţiunile tale.
Poate acum crezi că-ţi poţi ispăşi sentinţa,
apoi sări în avion şi merge să o vezi când ai chef.
Să trăieşti în Monaco
sau unde îmbuibaţii ca tine zac cu burta la soare.
Dar nu se poate.
O poţi vizita, dar nu vei locui niciodată cu ea.
Suntem în New York, Wilson. Tu aici locuieşti.
Aici e jungla ta. Ăsta e sângele tău, ca şi al meu.
Ea nu va veni aici niciodată, iar tu nu vei pleca de aici nicicând.
Dacă mă tragi în piept cât de puţin acum,
nu vei mai fi cu iubita ta Vanessa niciodată.
Mai spune-i o dată numele! Haide!
Aşa, fiule de boxer.
Tu eşti şeful aici. Tu i-ai dat drumul.
Ce întrebări mărunte pui, dle Murdock!
- Ştiu că îţi recapeţi puterea aici. - Întreabă-mi avocatul. Va nega.
Întreabă paznicii. Vor nega. Întreabă-i pe ceilalţi închişi aici.
Mai bine îşi taie limba decât să ciripească.
Dar am ceva să îţi spun.
Când voi ieşi de aici, într-un final,
le voi distruge viaţa celor doi amatori care m-au băgat aici!
A ta, dle Murdock, şi a lui Franklin Percy Nelson.
Eu te-am băgat aici, nu Nelson.
- Ba nu. - Eu am făcut-o.
Amândoi aţi cules laurii. Amândoi veţi plăti.
Am să-i iau capetele şarpelui aceluia,
şi am să cheltui mai mult de şase dolari ca să te distrug şi pe tine!
Am avut mult timp să mă gândesc cum am ajuns aici, dle Murdock!
La greşelile mele, la tot ce am crezut că mi se cuvine de drept.
Cât timp încerc să adorm în acest loc sumbru,
gândul care mă alină
este acela că voi privi de sus acest oraş,
oraşul în care m-am născut, alături de femeia pe care o iubesc,
la care ţin cu toată fiinţa mea.
Dacă te temi că Frank Castle va crea haos în Hell's Kitchen...
...aşteaptă şi-o să vezi.
A expirat timpul, dle Murdock.
Bine.
Mai vorbim.
Deci toată lumea are pe cineva aici.
Noi avem pe cineva la faţa locului? Ştiu că Manus e la Metro-General.
Trimite-l pe Stantacki la poliţie,
şi, Sarah, mergi tu la pompieri?
O folosim pe prima, da?
De ce vă uitaţi la mine? Treceţi la treabă!
Rahat...
Karen! Spune-mi că ai fost acolo.
- Am fost acolo. - Da...
Ai nevoie de ceva? Un control medical, o pătură?
- Mai ai întrebări tâmpite? - Stai o clipă!
- A fost Castle? - Asta vreau să aflu.
- Intuiţia ce zice? - Nu.
Nu mă voi baza pe intuiţie. Am nevoie de dovezi.
Bun, de acord.
Dacă cumva Castle a făcut asta, nu se va opri.
Trebuie să fim rapizi. A ucis-o pe procuroare.
Aşa se spune.
- Cine e următorul pe lista lui? - Toţi care se au rău cu el.
Vreun legist care a falsificat acte?
- Tepper. - Exact.
Cred că încă se ascunde în hotelul acela mizer.
Mă duc acum într-acolo.
Nu singură.
Să mergem.
Tequila.
Mezcal, dacă ai.
Perfect. Şi pentru mine, la fel.
Mulţumesc.
Detectez cumva un accent franţuzesc?
Tu să-mi spui.
Toată sticla, te rog.
Încă unul pentru doamna?
Încotro mergi?
Departe. Gata cu New Yorkul.
Geacă de iarnă. Gorsuch.
Excursie la schi...
Courchevel?
Prea devreme pentru Courchevel şi oricum prefer St. Moritz.
Pârtii şi cumpărături.
Deocamdată mă dor picioarele. Am nevoie de o baie.
Îţi fac eu una.
Cu o cadă pentru două persoane?
Fireşte.
Ce drăguţ!
Mă simt atât de singură!
- Nu va fi o problemă. Îţi garantez. - Eşti un adevărat gentleman.
Nu întotdeauna.
Perfect.
Gata cu New York. Bun venit lui...
Jacques.
- Jacques Duchamps. - Louise Badeaux.
Louise. Ciudat...
Credeam că te cheamă Elektra.
De unde ştii cum mă cheamă?
Ştiu cine eşti.
Ştiu ce ai făcut şi pe cine ai ucis.
Lista e lungă.
Pilotul din Buenos Aires, avocatul din Berlin
şi episodul acela murdar din Maroc.
Încă încerc să înţeleg cum de o femeie
poate băga şase cadavre într-un Maserati.
O să încerci să mă omori?
Ceva de genul ăsta.
Ar trebui să ştii
că e nepoliticos să laşi o femeie să te aştepte.
POLIŢIA ORAŞULUI NEW YORK UNITATEA INVESTIGAŢII CRIME
Doar un cadavru. Zeci de gloanţe şi foarte mult sânge.
Toate semnele conduc la Frank Castle.
- Nu, nu e stilul său. - Stai.
Îl cunosc. Nu ar...
Cum adică "nu e stilul său"? Vino încoace.
Vrei să transmiţi ştirea sau vrei să afli adevărul?
Primul pas e să laşi deoparte sentimentele.
Legat de absolut totul, indiferent cât te-ar durea.
Aici nu e vorba de ceva personal. Spun doar că nu se leagă.
E o situaţie scăpată de sub control.
Da, scăpată de sub control, căci Frank e un ucigaş. E haos total.
Orice ai fi văzut,
orice cod de onoare ai fi perceput la el,
nu a existat niciodată.
- Crezi că mi-am închipuit? - Da.
Li se întâmplă şi celor mai buni.
Deşi, de ce ai vrea să vezi partea bună a unui om
care apasă pe trăgaci mă depăşeşte.
Ştii cine ar mai putea fi în pericol?
Da, asistentul său medical. Acum e portar.
- Şi sunt şi alţii. - Bun. Ascultă.
Fă rost de numele lor, bine?
Trebuie să le dăm celor de la poliţie tot ce avem.
Trebuie să salvăm cât de mulţi oameni putem.
Am toate dosarele acasă. Pot merge chiar acum.
Stai.
Băieţi, puteţi veni aici?
- Care-i faza? - Ei vin cu tine.
- Vorbeşti serios? - Da.
Am tras şi ultima sfoară, aşa că n-o da în bară.
- Frank nu îmi va face rău. - Frank e un ucigaş psihopat.
Cu Ben nu ai fi făcut fiţele astea.
Pot avea grijă de mine.
Ai dreptate, iar eu nu voi mai face aceeaşi greşeală.
Nu în privinţa unei persoane la care ţin.
- Bine. - Mergeţi.
Ia dosarele. Ne vedem la birou într-o oră.
Voi fi acolo.
Nu uita că îmi datorezi o cafea!
Unde sunt?
Eşti la Metro-General şi eşti în siguranţă.
Nu.
Nu te mişca. Ai fost foarte bolnav.
Mai ştii ce s-a întâmplat?
Simţi asta?
- Bun. - Daniel.
- Tatăl tău e aici. - Mulţumesc.
E bine?
Da. E slăbit şi va avea nevoie de încă o transfuzie,
dar e coerent.
Să sperăm că şi ceilalţi vor răspunde la fel.
Nu ştiu cum să te răsplătesc.
Stai liniştit, vei primi factura.
Vă las două minute să povestiţi,
apoi poliţia va dori să îl interogheze.
Da, desigur.
Îmi pare nespus de rău.
E numai vina mea.
Îţi promit, va fi bine de-acum.
Mereu ultimul loc în care te uiţi.
Ştiai că vin?
Te-am auzit.
De la trei etaje înălţime.
Realizezi că sună înfricoşător, nu?
Da, mi s-a mai spus.
- Ţi-am adus cafea. - Nu vreau, mulţumesc.
Da, am uitat că ţie îţi place să suferi.
Tu pierzi, căci automatul nostru face o cafea de rahat.
Nu eşti cu prietenul tău?
Nu mă întrebi cum e?
E bine, se uită la meci.
Jets conduc cu şapte la zero.
Tocmai a schimbat canalul.
Lovitura a fost curată.
Glonţul n-a rămas în corp.
Îi dau drumul acasă mâine.
Rana de la glonţ va face minuni pentru cariera sa în hip-hop.
- Ar trebui să-l vizitezi. - Nu îl pot ajuta, Claire.
De unde ştii?
- Pentru că a fost împuşcat. - Nu de tine.
- Nu, dar eu l-am băgat în mizeria asta. - Posibil.
Sau poate te hotărăşti să te dai jos de pe crucea aia a ta
şi să petreci mai mult timp cu noi, oamenii normali.
- Ceilalţi pacienţi cum sunt? - În viaţă, mulţumită ţie.
I-ai adus la timp.
Unul s-a trezit.
- Ce îşi aduce aminte? - Nimic încă. Leşină, se trezeşte...
Am primit rezultatele testelor toxicologice de la laborator
şi arată ca un roman SF ieftin.
Ce scrie în raport?
Opt substanţe organice distincte, neidentificate, prezente în sânge
sau ce-a mai rămas din fluxul lor sanguin.
- Adică? - Nu numai că au pierdut sânge,
dar li s-a şi extras sângele. Tuturor.
Le-a fost extras sângele, sistematic.
Probabil vreme de câteva luni.
Nobu le-a scos sângele, dar a şi inserat toxine în el?
Un medic de-ai noştri crede
că poate au fost folosiţi pentru a incuba substanţele acelea în corpul lor.
- Un soi de ferme umane... - Iisuse...
...care se pot exploata funcţie de nevoi.
Dumnezeule! Trebuia să îi pun capăt.
- Într-un fel ai şi făcut-o, nu? - Nu suficient de repede.
Nu pot să cred!
Sf. Matthew, ajunge cu sacrificarea de sine.
Avem medici care se ocupă de problemă, poliţişti, laboratoare...
Nu eşti singura persoană din Hell's Kitchen
căreia îi pasă de ce petrece aici.
Arăţi ca naiba, ştii asta?
Iar ţie îţi îngheaţă fundul şi faci pe câinele de pază,
când ar trebui să dormi vreo trei zile.
Da, căci Nobu îşi va da seama unde suntem.
Şi când se va întâmpla asta, vreau să fiu aici.
Fireşte.
Claire, ce vrei de la mine? Nu vezi că mă agit aici...
Un tip decedat, un tip pe care l-am văzut arzând de viu,
cumva a revenit în Hell's Kitchen.
Pe deasupra, Frank Castle o ucide pe procuroare,
iar Fisk conduce închisoarea unde l-am băgat.
De unde ştii?
Am fost acolo.
Ce băiat ocupat...
Mă gândeam că va funcţiona...
Legea. Dar pare inutilă.
Tot ceea ce fac se năruie.
Vorbeşti cu cineva care peticeşte aceiaşi trei drogaţi în fiecare zi.
Ştiu cum e să se tragă de tine în 100 de direcţii odată.
Nu aşa. Mi-a ajuns, Claire.
Gata cu Dreptul. Gata cu prietenii.
În cel mai bun caz, mă încurcă. În cel mai rău caz, îi pun în pericol.
De aici înainte, trebuie să mă concentrez.
Poate te simţi ca o navă pierdută pe mare,
dar dacă te izolezi în halul ăsta chiar o să fii.
- Îţi tai singur craca de sub tine. - Da.
Şi fiecare minut petrecut în picioare, ascuns sub armura asta,
te distanţează mai tare de lucrurile pe care vrei să le protejezi cel mai mult.
Prietenul tău zace pe un pat de spital, la parter.
Nu mai face pe soldatul singuratic şi vino jos.
Fii om şi vino să-l saluţi.
E tot ce trebuie să faci.
Haide!
Matt?
Mulţumesc pentru cafea.
Nu e nimeni.
Locuieşti singură?
Vrei să mă inviţi în oraş sau vrei să aştepţi afară?
Domnilor ofiţeri?
Alo?
Mâinile la cap, Frank.
Nu glumesc.
N-am fost eu.
Mâinile pe cap sau trag, jur!
Nu am fost eu.
Fă ce-ţi spun!
Bine.
- Iisuse Hristoase! - Acum mă crezi?
- Te cred. - Bine.
Trebuie să pleci de aici. Jos! Stai jos!
Miguel?
Da, dle Fisk?
Aş vrea să îl suni pe dl. Donovan.
Aş vrea să re-examinez dosarele lui Matthew Murdock.
Da, domnule.
Ascultă-mă, jigodie!
Nu-mi pasă ce vrea Mâna de la mine sau de la altcineva.
Acesta nu e războiul meu.
Nu Mâna m-a trimis.
Ci Stick.
Super. Acum ce mai e?
Ce...
Doamne! Ce...
Subtitrare: Retail